La factura és molt significativa. A més a més, i a diferència d’altres països propers, la caiguda d’ocupació és molt intensa al nostre país, i per tant, cal afegir que si no s’adopten les mesures de suport escaients podem tenir també una crisi social.
Igualment, totes les previsions assenyalen la futura millora, tota vegada que aquesta segona tongada de la pandèmia pot reduir aquesta recuperació, un cop acabat el confinament.
Hem de ser conscients que la crisi es profunda, però també temporal, per les restriccions a l’activitat i a la mobilitat. Per tot això, es imprescindible donar el màxim suport possible a l’economia i als sectors afectats per part del sector públic, per a que recuperin ràpidament, un cop superada la crisi sanitària, la velocitat de créixer que tenien abans. No s’ha d’oblidar que altres països han donat més ajuts directes, i també més línies de crèdit.
Tot canvi suposa la necessitat d’adaptació. L’anterior crisi, que va ser immobiliària, va suposar una forta caiguda de l’activitat del sector. Aquí hi ha canvis més estructurals, derivats d’una major digitalització, que afectarà al comerç, l’ensenyament o la sanitat, entre d’altres, on la via digital entra de forma accelerada. També afecta al factor de sostenibilitat ambiental. Per exemple, cal preveure una major activitat en rehabilitació, especialment amb els majors ajuts pels temes d’eficiència energètica.
Una de les debilitats, podria ser, la falta de governs forts, que sempre són necessaris, i encara més en moments delicats. Per això el clam a totes les forces polítiques per la recerca d’un gran acord (en el que tots perden per guanyar tothom), sense apriorismes que dificultin el diàleg, negociació i pacte. Si no es possible en tots els àmbits, almenys que ho sigui en l’Agenda econòmica i social per sortir del sotrac que tenim actualment. La fortalesa és la gent, la capacitat de resiliència i la d’emprendre, però no ho podem fer sols. Sempre recordo la por al mercat europeu en la nostra integració a l’UE, i va ser una història d’èxit on la nostra gent, o gran part, ho van fer possible.
No són contraposades. Recentment el Fons Monetari Internacional assenyala la necessitat d’inversió, i específicament d’inversió pública, per reactivar l’economia, i reactivant l’economia resoldrem una part de la qüestió social, i generarem més ingressos, per la via impositiva, per pagar despesa social.
Ara toca un binomi, però cal reforçar la reactivació, doncs s’ha parat la maquinària per atendre qüestió de salut, i tocarà de nou arrencar-la.
A partir de les directrius europees de cap a on han d’anar la destinació dels fons extraordinaris, sembla que serviran especialment per la rehabilitació (i més en concret l’associada a eficiència energètica) i per les obres públiques de caire més sostenible, com podria ser, per exemple, les rodalies, o dotar-se d’infraestructures pels vehicles elèctrics.
La darrera Jornada RiMe celebrada el dia dijous 18 de juliol va comptar amb la…
Conveni de col·laboració entre l'Institut Municipal d'Urbanisme de l'Ajuntament de Barcelona i el Gremi de…
El Gremi de Constructors va dur a terme el passat dia dijous 20 de juny, la…
Montse Sánchez, gerent de Mon Vertical S.L.. Segell RECONS des del 2020.
El procés de descarbonització del sector de la construcció ha sigut el tema principal d’aquesta…
El passat dijous 8 de febrer es va celebrar una jornada especial en commemoració a…